![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEi9xnppdcKIIm3ehfS-m4weKsJbnDBCkdu2jVE7J4_d-V58z2vWhWZhQOnaKwsyrqWxHigxNIyoogqUTB3DrvJ8FZsZE_BoCa87qomGJatzeR4lpiY9nPrEI3roVxAFeTj5WvPdL-X5sxQ/s320/testb%25C3%25A9rl.jpg)
A történet dióhéjban:
A világon háború dúlt, ami miatt majdnem teljes generációk haltak meg. A spórabombák miatt csak a fiatalkorúak, illetve a jómódú idős emberek maradtak életben. Az elárvult gyermekek, az utcán élnek, a marsallok állandó üldözésében, akik szörnyű intézetekbe gyűjtik őket.
Callie és kisöccse Tyler is az utcán, illetve elhagyatott épületekben tengődve próbálja túlélni a mindennapokat, de Tyler beteg, és egyre súlyosbodó helyzetük miatt Callie rákényszerül, hogy kihasználja egyetlen lehetőségét a pénzszerzésre, a testbankot.
Az intézményben a dúsgazdag idősek hetekre, hónapokra kibérelhetik fiatalkorúak testét, hogy újra átélhessék a rég elvesztett fiatalság minden örömét, persze szigorú szabályok között.
Ám a Callie agyába ültetett chip nem a megszokott rend szerint működik. A lány tudatára ébred, és lassan rájön, hogy egy összeesküvés részese...
Mielőtt nekiveselkedtem a könyvnek rengeteg negatív kritikát olvastam, de úgy voltam vele, csak összemelegedünk mi ketten, mármint a könyv és én, hiszen Stephenie Meyer- A burok c. könyve is hasonló történet, és azzal is sikeresen megbarátkoztam.
Körülbelül az első 100 oldalig minden rendben is volt, csak utána kezdett döcögni a történet. Letettem a könyvet és napokig nem is motivált a további olvasásra, de aztán nem hagytam magam, egy szuszra a végére értem, abban a hiszemben, hogy én aztán el nem olvasom a következő részt, de az utolsó pár oldal meggyőzött, kell nekem az a következő rész!
Hogy mi nem tetszett benne?
Nagyon jó az alaptörténet, de az összeállításban igazán lehettek volna kreatívabbak. Illetve a nyelvezete is nagyon gyermeteg. Az rendben, hogy egy fiatal lány meséli el, de amikor a 200 éves öreg beszél, ne olvadjon össze a tizenéves Callie stílusával!
Nem tetszett, hogy ezt az izgalmas történetet mesebeli vonatkozásokkal szőtték tele. Például, a báli jelenet a cipő elvesztésével, a szerelmi háromszöggel, ami nem is szerelmi háromszög, és egyebek.
Igazából legjobban azt sajnálom, hogy Tyler olyan kevés jelenetet kapott, pedig ő a könyv egy kulcsszereplője elvileg.
Végül egy hatalmas baki, nem tudom másnak is feltűnt e, de a könyv elején megemlíti Callie, hogy a szépkorúak mind ősz hajúak, amit alapból furcsálltam egy olyan világban, ahol a sebeket anyajegyeket, horzsolásokat pillanatok alatt tüntetik el, bababőrt varázsolva, majd a könyv végén a testbankban játszódó jelenetben, elhangzik egy mondat, miszerint, néhány szépkorú hetek óta fekhet ott, ami a hajlenövésükből is látszik. Mi van? Most akkor ősz a hajuk, vagy festett?? Vagy őszre festett? :-)
Összességében nem volt annyira szörnyű a könyv, mint, ahogy azt most gondolnátok. Főként a vége ami tetszett, mivel nagyon erős alapot képezett a folytatáshoz. Valószínűleg el fogom olvasni, de majd később, ha ezt már sikerült megemésztenem.
10/ 6
Agave 2012
328 oldal
Eredeti cím: Starters
Fordította: Fischer Anna
0 megjegyzés:
Megjegyzés küldése